06. februar, 2014

Serge Brammertz,

Tužilac

Ofis Tužioca

Internacionalni krivični tribunal za područije bivše Jugoslavije

Cc:

Theodor Meron, Predsjednik MKSJ

John Hocking, Sekretar MKSJ

Suduje MKSJ:Carmel Agius, Koffi Kumelio Afande, Jean Claude Antonetti, Guy Delvoie, Christoph Flugge, Mehmet Guney, Burton Hall, Khalida Rachid Khan, O-Gon Kwon, Liu Daqun, Bakone Justice Moloto, Howard Morrison, Mandiaye Niang, Alphons M.M. Orie, Fausto Pocar, Arlette Ramaroson, Patrick Lipton Robinson, William Hussein Sekule, Bakhtiyar Tuzmukhamedov, Melville Baird, Flavia Latanzi, Kesia-Mbe Mindua

Poštovani tužilac MKSJ

U ime žrtava međunarodnog sukoba u Bosni i Hercegovini i genocida nad njenim građanima, u ime Amerikanaca i Kanađana i njihovih organizacija, prijatelja istine i pravde, u ime neophodnog vraćanja sudske prakse Međunarodnog krivičnog tribunala za bivšu Jugoslaviju {MKSJ } na put pravde i pravičnosti, Institut za istraživanje genocida, Kanada izražava svoju odlučnu podršku zahtijevu Tužilaštva MKSJ na čelu sa tužiocem Serge Brammertza od 3. Februara 2014. godine da Žalbenom vijeću MKSJ ponovo razmotri svoju odluku o oslobađanju bivšeg načelnika Generalštaba Vojske Jugoslavije Momčila Perišića optužbi za pomaganje i podržavanje zločina počinjenih u Sarajevu i Srebrenici od 1993. do 1995. godine. Potpuno se slažemo sa tvrdnjom Tužilaštva MKSJ da se pogrešno ukinuta pravovaljana osuđujuća presuda i kazna od 27 godina izrečena gospodinu Perišiću mora korigovati kako bi se ispravila teška nepravda nanesena desetinama hiljada muškaraca, žena i djece koji su ubijeni ili ranjeni u Sarajevu i Srebrenici i njihovim porodicama.

Mi se slažemo da je neophodna revizija presude u slučaju bivšeg načelnika Generalštaba Vojske Jugoslavije Perišića zbog sljedećih razloga:

1.U izdvojenom mišljenju na oslobađajuću presudu Perišiću, sudija Liu upozorava da kriterijum « konkretne usmjerenosti » na osnovu kojeg je većina poništila prvostepenu presudu nije ni dosljedno ni strogo primjenjivan u sudskoj praksi i ne predstavlja neophodan uslov za dokazivanje individualne krivične odgovornosti za pomaganje i podržavanje zločina.

2.Insistiranje na « konkretnoj usmjerenosti » značajno podiže prag dokazivanja i omogućava onima koji svjesno pomažu najteže zločine da se izvuku od odgovornosti. Različiti međunarodnopravni standardi dokazivanja prilikom utvrđivanja individualne krivične odgovornosti u konkretnim slučajevima su u direktnoj suprotnosti sa univerzalnim pravnim načelom jednakosti i kao takvi nedopustivi. Uvođenjem pravnog standarda « test konkretne umsjrenosti » svjesno i namjerno se sužava individualna krivična dogovornost nadređenih, čime se neposredno doprinosi kulturi nekažnjavanja za najteža krivična djela protiv čovječnosti i međunarodnog prava koja osuđuje civilizovan svijet.

3.Sudska praksa MKSJ ukazuje da se odgovornost za pomaganje i podržavanje može utvrditi i bez uslovljavanja da postupci optuženog budu konkretno usmjereni na zločine. Perišićeve radnje su primjer ponašanja koje se kvalifikuje kao pomaganje i podržavanje zločina. Čak i da je « konkretna usmjerenost » neophodan uslov za dokazivanje pomaganja i podržavanja, oslobađajuća presuda ne bi bila odgovarajuća, imajući u vidu kontinuiranu prirodu pomoći koju je Perišić pružao Vojsci Republike Srpske. U predmetima Tadić i Čelebići od strane Žalbenog vijeća potvrđeno je direktno učešće snaga SR Jugoslavije (Presuda Žalbenog vijeća u predmetu Čelebići, 2001, paragraf 33.). MKSJ je primjenom standarda opšte kontrole zaključio da su oružane snage Republike Srpske djelovale pod opštom kontrolom i za račun SR Jugoslavije. (Presuda Žalbenog vijeća u predmetu Tadić, 1999, paragraf 162, Presuda Žalbenog vijeća u predmetu Čelebići 2001, paragraf 50.) Detaljnije pogledati obavezno Presudu Žalbenog vijeća u predmetu Tadić par. 150, 151, 152-fusnota 189, 155, 160.

4.Presuda Perišiću je negativan zaokret u sudskoj praksi MKSJ, kojom se značajno podiže prag za utvrđivanje odgovornosti za pomaganje i podržavanje. A to podriva samu svrhu tog oblika odgovornosti i omogućava onima koji direktno ili indirektno pomažu užasne zločine da su oslobođeni individualne krivične odgovornosti.

5.U reakcijama na presudu Žalbenog vjeća, eksperti međunarodnog krivičnog prava ocjenjuju da tako obrazložena oslobađajuća presuda Perišiću dovodi u pitanje ranije nalaze MKSJ o vezi i odnosima između Vojske Jugoslavije i Vojske Republike Srpske, kao i da bi mogla dovesti do zahtjeva za reviziju nekih ranijih osuđujućih presuda, što bi negativno uticalo na istinu i pravdu u svijetu.

6.Podsjećamo vas na izjavu vašeg ureda u kojoj ste između ostalog rekli, da je oslobađanje Perišića povreda međunarodnog prava, koja ne odražava sudsku praksu MKSJ.

7.Apelaciono vijeće MKSJ je 28. Februara prošle godine poništilo presudu kojom je Perišić proglašen krivim za pomaganje i podržavanje zločina počinjenih u Sarajevu i Srebrenici, te je, praktično, i Srbija izuzeta od bilo kakve odgovornosti za agresiju na Bosnu i Hercegovinu, iako su posljedice destruktivnog i nehumanog djelovanja više nego evidentne u materijalnom - objektivnom smislu. A presuda Tayloru suprotna je odluci tog Apelacionog vijeća prema kojoj je srbijanski general Perišić oslobođen od tačke optužnice za pomaganje i poticanje ratnih zločina.

8.Presuđujući konačno u slučaju bivših srpskih političkih, vojnih i policijskih zvaničnika Nebojše Pavkovića i drugih, MKSJ je konstatovao da je presuda kojom je Perišić oslobođen odgovornosti za zločine zasnovana na pogrešnom pravnom standardu. Odbačen je zaključak vijeća predsjednika MKSJ, sudije Theodora Merona iz presude Perišiću o "konkretnoj usmjerenosti" kao neophodnom uvjetu za osudu za pomaganje i podržavanje zločina. Žalbeno vijeće je smatralo da taj zaključak iz konačne presude kojom je Meron oslobodilo Perišića odgovornosti za zločine u Bosni iHercegovini nije u skladu sa sudskom praksom MKSJ, odnosno nije u skladu sa presudama Šljivančaninu i Mrkšiću za zločine u Vukovaru, kao i Milanu i Sredoju Lukiću za monstruozna ubistva u Višegradu. « Test konkretne usmjerenosti » ne čini kumulativno propisani pravni element koji je kao takav nužan prilikom utvrđivanja postojanja individualne krivične odgovornosti.

9.Oslobađajuća presuda za Perišića je u neposrednom i bitnom protivrječju sa prevladavajućom sudskom praksom i međunarodnim običajnim pravom. Oslobađajuća presuda postavlja opasan presedan kojim bi se dozvolilo tokom procesa mijenjati uniformirana pravila suđenja što bi moglo rezultirati u apelima na već donešene presude u drugim slučajevima i imalo negativan utjecaj na druge, buduće presude, i time bi se potpuno odvratilo od materijalnosti počinjenih zločina. Time bi MKSJ samom sebi osporio zakonsko postojanje, te postojanje zakona i ravnomjernu primjenu istih.

10.U slućaju da ostane oslobađajuća presuda Perišiću, to bi bio definitivni poraz MKSJ, definitivni poraz međunarodne pravde i definitivni poraz onih koji su podržavali i osnovali MKSJ. Oslobađajuća presuda Perišiću znatno sužava individualnu krivičnu odgovornost nadređenih odnosno zanemaruje i ignoriše učešće visokopozicioniranih vojnih, policijskih i političkih rukovodilaca u izvršenju zločina koji imaju de jure i de facto odgovornost na činjenje u smislu sprečavanja zločina i kažnjavanja počinilaca kad je zločin već počinjen.

Imajuću u vidu nabrojane argumente, kao i dobra i vrijednosti za čiju zaštitu je čovječanstvo posebno zainteresovano, imajući u vidu značaj pobjede istine i pravde za budućnost čovjeka i civlizacije, imajući u vidu da MKSJ treba biti oličenje te istine i pravde, u ime žrtava Institut za istraživanje genocida, Kanada potpuno podržava Tužilaštvo MKSJ koje je od objavljivanja drugostepene presude u predmetu Perišić u februaru 2013. godine dosljedno i energično tvrdilo da uslov "konkretne usmjerenosti" nije valjan i da bi trebao biti poništen.

U ime žrtava i svijedoka međunarodnog sukoba u Bosni i Hercegovini, Institut za istrazivanje genocida, Kanada izražava potpunu podršku prijedlogu vašeg ureda od 3. februara 2014. godine, da Žalbeno vijeće MKSJ ponovo razmotri svoju odluku o oslobađanju bivšeg načelnika Generalštaba Vojske Jugoslavije Momčila Perišića optuženog za pomaganje i podržavanje zločina počinjenih u Sarajevu i Srebrenici od 1993. do 1995. godine.

Istovremeno tražimo i od predsjednika i sudija u MKSJ da upotrebe svoje ovlasti kako bi MKSJ ostao na tragu istine i pravde, revizijom presude za Perišića.

Mi vam stojimo na raspolaganju za bilo koju vrstu pomoći u ovom procesu.

Potpisnici:

Profesor Emir Ramić

Direktor Instituta za istraživanje genocida Kanada

Profesor Smail Čekić

Direktor Instituta za istraživanje zločina protiv čovječnosti i međunarodnog prava Univerziteta u Sarajevu

Magistar Hamdija Čustović

Predsjednik Kongresa Bošnjaka Sjeverne Amerike

Dr. David Pettigrew

Profesor filozofije, Southern Connecticut State University

Nadzorni odbor – Yale University Genocide Studies Program,

Član Bosansko-američki Insituta i edukacijskog centra o genocidu u Čikagu

Dr Marko Attila Hoare

Profesor Faculty of Arts and Social Sciences, Kingston University

Florence Hartmann

Francuska novinarka i autorka

Bivša glasnogovornica Glavne tužiteljice Carle del Ponte na Međunarodnom suda za ratne zločine počinjene na području bivše Jugoslavije i Ruande

Profesor Steven Leonard Jacobs

Historičar, profesor na universitetu Alabama

Profesor Carole Hodge

Fondacija – Obrazovanje protiv genocida

Professor Anatoly Isaenko

Profesor historije, Appalachian državni univerzitet

Profesor Erhard Busek

Specijalni koordinator Pakta za stabilnost za jugoistočnu Evropu

Akademik Esad Duraković

Redovni član Akademije nauka i umjetnosti BiH

Dr Mustafa Cerić

Predsjednik Svijetskog bošnjačkog kongresa

Akademik Ferid Muhić

Predsjednik Bošnjačke akademije nauka i umjetnost

Akademik Omer Ibrahimagić

Član Bošnjačke akademije nauka i umjetnosti

Profesor Senadin Lavić

Predsjednik Bošnjačke zajednice kulture Preporod, Sarajevo

Magistar Sanja Drnovšek Seferović

Direktor Instituta za genocid i obrazovanje

Dr Emir Suljagić

Koordinator Koalacije prvi mart

Željko Miličević

Predsjednik Pokret Pravda za BiH, Otava, Kanada